BENNY ȘI JOON
Așa că facem planuri pentru vacanța următoare.
Eu vreau Australia iar ea vrea Italia.
Mie îmi place înotul subacvatic, ei usturoiul.
M-am întrebat o dată din senin: Am nevoie de ea?
Isuse, Benny. Ce întrebare mai e și asta?
Nevoie? Ce înseamnă cu adevărat a avea nevoie de cineva?
Benny, un furtun de benzină.
Waldo, poți răspunde tu la telefon?
- Alo. - Îmi trebuie un cec Benny. Urgent.
Un minut. Așteaptă-mă în birou.
Bine.
Stinge-l. Am un furtun de combustibil spart.
- Hei, Benny. Joon e din nou la telefon. - Spune-i că o sun eu. Vezi ce vrea.
E o urgență.
Spune că ți se termină untul de arahide.
O urgență...
Problema e jeleul. Ție îți plac doar două feluri.
De grep și de afine. De care vrei? Bine.
Da, da, da. Unt de arahide. Știu. Super crocant. Ne vedem la 18:00, bine? Pa.
Vă mulțumesc că ați așteptat, doamnă.
Mi-e teamă că tot ce putem face pentru dumneavoastră, este să...
O să vă coste 7,50 dolari. Dacă vă informați o să vedeți că este o afacere bună.
- Da? - E o afacere foarte bună, doamnă.
Puțin prea bună.
Hai să o facem.
Vino aici. Vino aici.
Nu-ți faci treaba. De fapt care e treaba ta?
Să fac curat în casa asta, dar nu am s-o mai fac!
- Dă-te la o parte din fața mea! - N-ai să îndrăznești, Joon!
Ce se întâmplă aici? Joon?
Doamnă Smail, vă rog, lăsați-mă să vă explic.
Ia aminte, vânturile rațiunii ar trebui să sufle în pupa.
- Ce? - Mi-a ajuns, domnule Pearl.
Mi-a ajuns! Catârul s-a întors la clei!
Ea hoinărește neînsoțită. Are izbucniri necontrolate.
Este pur și simplu necontrolabilă.
Doamnă Smail, așteptați. Vă rog, lăsați-mă să vorbesc cu ea.
Eu pot vorbi cu ea. Nu puteți renunța așa brusc.
Îmi pare rău, domnule. În Irlanda avem o vorbă:
"Când o barca eșuează pe țărm, marea și-a spus părerea."
Haide! Trebuie să vii, nu putem juca poker în trei.
- Va fi singură în fiecare zi. - N-am s-o las singură și noaptea.
Adu-o cu tine. O să deseneze și o să citească.
Da. Îi plac lucrurile care ard.
S-a întâmplat o dată. Am un stingător. Tu adu-o cu tine.
Mișcă-ți fundul încoace. Nu uita și discul cu Louis Prima.
Și nu uita să joci serios.
Bine, bine. Voi fi acolo. Bine.
Joon, masa!
Spaghete și salată?
În ordinea asta?
Ce-a fost între tine și doamna Smail?
I-am dat să găsească metafore potrivite.
Femeia e menajeră, nu profesoară de engleză.
Muta lucrurile de la loc.
Ea spune că ai hoinărit pe afară.
Ai părăsit casa singură?
Definește "singură".
Știi foarte bine ce vreau să spun.
Nu pot fi tot timpul îngrijorat că tu scoți menajerele la pensie.
Mai întâi a fost doamna Larkspur.
O femeie deranjată mental și igienic.
Îi mirosea părul. Dar după aceea a fost doamna Piltz.
Piltz? Răspunsul e conținut în întrebare.
Recunoaște, Benjamin. Angajarea menajerelor nu e punctul tău forte.
Până voi găsi altă menajeră, vei sta numai în casă.
Ne-am înțeles?
Acum ia niște salată. Apropo, vreau să vii cu mine la jocul de poker.
- Benny... - Haide, te vei distra bine.
Pânza, centura și catarama.
Shaker clasic grecesc pentru martini.
Șase săgeți cu pene de curcan.
Sec cu un album Deanna Durbin.
Haide.
- Plusez un stetoscop. - Are apărătoare de plastic pentru urechi?
Ce-ți pasă? Oricum, nu vei câștiga, Mike.
Totuși, nu vreau să-mi perforeze timpanele.
Un mâner de timonă.
Un castron pentru salată.
O jantă de Plymouth '56.
- Renunț. - Trebuie că ai o mână bună, nu?
Nu, merg la cacealma.
Serios?
Haide. Trebuie să joci ca să afli.
Bine. 50 de metri de cablu coaxial. Arată-mi cărțile.
- Full. Valeți cu pătrari. - La naiba.
Am crezut că merge la cacealma.
Vrea cineva să-și aerisească creierii?
Cacealmaua a fost când a vorbit de cacealma.
Ești un prieten adevărat, Benny.
Am o soluție pentru problema ta cu menajera. Ți-l dau pe colegul meu de cameră.
Asta e o ofertă teribilă, Benjamin.
Scapi de problemele gospodărești și cumpărături.
Lucrurile astea seamănă atât de mult cu corvoada, nu?
Montgomery și Smails, Smails și Roebuck, Smails suntem noi...
Joon.
- Ai un coleg de cameră? De când? - De săptămână trecută.
Vărul meu a venit în oraș și viața mea s-a transformat din rai în iad în 7 zile.
- Exact cum intenționa bunul Dumnezeu. - Are 26 de ani și nu știe nici să citească.
Își petrece toată ziua lustruind furculițele de plastic.
- Cum adică nu știe să citească? - Te referi la cuvinte?
Da. Și mă tine treaz toată noaptea uitându-se la filme vechi tâmpite.
Îmi afectează și munca.
- Ți-ai instalat televiziune prin cablu. - Joon, vrei să-ți ții părerea pentru tine?
Ai vreo problemă cu părerile altora, Benjamin?
Bine. Putem să ne oprim după mâna asta?
Haide, haide. Joacă.
Două bilete la jocul de baseball de mâine seară.
O trusă de pescuit de buzunar.
- Renunț. - Tu rămâi vreodată în joc?
O mască de scafandru.
Știe cum să-i strice omului ziua.
Cred că trebuie să găsim o persoană mai înțelegătoare decât doamna Smail.
Spune-mi, voi doi cum vă înțelegeți?
Noi?
Bine. Normal. Știi tu. Bine.
- De ce? - Mă pun în situația ta.
Cred că a sosit timpul să te gândești serios la un cămin.
- Dar ea are un cămin. - Benny, va fi cu cei asemeni ei.
Dar îi urăște. A părăsit internările de 48 de ore ca să o dovedească.
Tot ce ne trebuie nouă acum este o menajeră nouă.
Nu mai știu niciuna. Ai verificat toată lista.
Ar trebui să iei în considerare că există alți oameni
mai capabili decât tine să facă față la astfel de episoade.
Cred că voi doi trăind împreună nu mai este cel mai bun lucru.
Sunt fratele ei și sunt singura ei familie.
Și ne-am descurcat foarte bine doar noi doi timp de 12 ani.
Da, dar nivelul ei de stres este un factor de influență important.
Starea ei de agitație ar trebui menținută la un nivel minim.
Toți ne agităm. Uneori e singura soluție.
Benny, nu mă înțelege greșit.
Sunt impresionată de modul în care te-ai descurcat până acum.
Dar un cămin i-ar permite să dezvolte și alte relații.
Noi nu știm, dar dacă ar fi capabilă să-și ia o slujbă?
Acolo ar încuraja-o în direcția asta.
Sunt niște locuri foarte drăguțe. Încurajare, ajutor...
Nu o dau afară.
Am toate drepturile să stau afară, domnule ofițer.
- Am toate drepturile. - Da, doamnă.
Îmi puteți arata un act de identitate?
- Waldo, ai început să lucrezi la frâna aia? - A sunat Joon. S-a terminat tapioca.
- Ce? - Și poliția va colabora.
Sfinte Sisoe!
Ascultă, Jack, vrei să mergi diseară la meciul de baseball?
- Mulțumesc, Benny. - Locuri bune.
Alo? Joon?
E timpul să-ți iei medicamentul, Joon.
Noapte bună, Steve.
- Bună. Ce mai faci? - Aș vrea să cădem la învoială cu motorul.
- Nici o problemă. Merge bine? - Da, merge minunat.
- Bine. - Așa că... Aș putea...
Aș putea să te invit la masă într-o seară?
La cină?
- Vorbești serios? - Da. O cină cu tine.
Știi, eu nu pot.
- Vreau să spun că mi-ar place... - E în regulă.
Bine.
Prostule. Prostule.
- 18-15. - 17-16.
- 18-15! - A atins colțul.
- A fost la 30 de centimetri de masă. - Nu a fost.
- Juniper... - Benjamin...
Nu-i subestima pe bolnavii mintali. Știm să numărăm.
- Bine, bine, 17-16. - Nu-mi poți da ceva ce e al meu deja.
- Încerci să mă înșeli. - Nu e adevărat.
- Mă înșeli. - Joon, tu ești cea care înșeală.
- Toți încercați să mă înșelați. - Și tu încerci.
Da. Am vorbit cu oameni din personal, Benny.
Nimeni nu vrea să fie menajeră.
Voi mai încerca. Dar trebuie să-ți spun cinstit că nu cred.
Da. Bine. Mulțumesc.
La revedere.
Bine, Stevie.
Nu sunt în stare să mențin în viață nici măcar un peștișor.
Ce șansă aș avea cu Joon?
Dacă ar păți ceva rău, eu...
Nu mi-aș ierta-o niciodată.
Un cămin e ceea ce-i trebuie, Benny.
Da. E cu siguranță spre binele ei.
Hei, e spre binele vostru al amândurora.
Cât timp crezi că o să te mai descurci singur?
Viața trece pe lângă tine.
Ai dreptate.
Ce fac cu mine?
Îmi irosesc viața muncind la mașini și îngrijind-o pe soră-mea.
Nu pot avea o relație fără să îmi fac griji cum se va integra Joon.
Odată instalată în azil, îți vei putea lua un concediu.
Călătorește și tu puțin. Pot susține "fortul" și singur.
Să călătoresc?
- "Să călătoresc?" - Benny, e o lume întreagă de descoperit.
Imaginează-te pe un drum.
Cu vântul în plete pe șosea.
Autostrada întinzându-se...
Ce e acolo, în față?
O șoferiță draguță, în pană.
Probleme la carburator. Mai bine să studiem.
Da, sigur. Mă voi opri la fiecare 15 minute
să o sun pe Joon să văd ce mai face.
Bine, să vedem. Black Sabbath, chiar aici.
- Ce e aia, o lanternă? - Nu, e un fel de perie.
Aici e o pălărie.
- Unde sunt bateriile? - Nu ai câștigat baterii.
- Alea sunt ale mele. - Bine. Haideți băieți, grăbiți-vă!
Sau începem fără voi.
Eram recunoscută că știu să joc cărți.
O cutie de 30 minus 6 cartușe.
Mijlocie, cu păr sur.
Săpun pe sfoară puțin folosit.
- Câte cărți? - Trei.
- Cărți? - Două.
Iar cel care împarte ia...
trei.
Pas.
De smălțuit din nou dușul. Smalț albastru.
Renunț.
Spălat câinele cu șampon.
Veioză din lavă.
De vopsit casa la exterior.
Hei, haideți, lăsați-o mai moale. Trebuie să fie sarcini rezonabile.
A fost o licitație cu sec. Mă urmărești?
- Îmi iei vărul de pe cap. - Stați, stați, stați. Opriți-vă.
- Benny o să vă spânzure. - Liniștește-te, Thomas.
- Joon, trebuie să plecăm. - Culoare!
Full.
Da! Da!
- Benny, seara asta e seara ta norocoasă. - Mike a prevenit-o că jucăm pe bune.
Ce? Ce a fost pe bune?
Am pierdut.
- Ce este în pot? - Un văr.
Regulile sunt reguli. Fără ele nu există ordine în univers.
Nu-mi servi mie mizeriile astea. Ai profitat.
De sora ta bolnavă. Culoarea la cupă e o mână respectabilă.
- Nu suficient. - Hei, taci din gură, Mike.
Nu îl iau acasă pe individul ăsta.
Trebuie! Îți aduci aminte pariul pe care l-am pierdut anul trecut?
Când a trebuit să metalizez din nou setul tău de mufe, nu am dat înapoi.
Nu poți pune miză o ființă umană!
Bine, dacă vrei să te porți ca un puști...
Bine Mike, dacă așa consideri, îl iau.
Nu voi răspunde pentru ce s-ar putea să-i fac, dar îl iau.
Doamne.
- Ce faci, tâmpitule? - Mașina ta are ceva.
- Ce ai făcut cu capacele de la roți? - Nu știu.
- Eu sunt Sam. - Am auzit.
Eu sunt Benny.
Cu n?
Da. Doi.
- Ea este Joon. - Cu n?
Unul.
Ți-ai părăsit copacul.
Nu e copacul meu.
Cred că am nevoie de o bere.
Hei, Benny, stai puțin! Unde pleci? Vino încoace! Împinge-mă! Hei!
Tu pleci cu ei.
Dumnezeu să te binecuvânteze.
Hei, amice, încercăm să muncim aici, dacă nu te superi.
Dumnezeule!
"Îl caut pe prietenul meu. Nu l-ai văzut?"
Ruthie, s-a întors vreo fantomă de-a ta să te bântuie?"
"Brad! Brad! Brad, te rog, nu fii mort!"
"Nu am apucat să-ți spun ce ai însemnat pentru mine. Brad, te rog!"
Tu ești, Ruthie Mallenek,
co-star la "Mutilatorul reginei balului" cu Dick Beebee.
- Ai văzut asta? - "Era al meu!"
"Era al meu!"
"Nu! Cindy, ești bolnavă. Ai nevoie de ajutor!"
"Nu, Cindy! Nu! Nu!"
"Nu!"
Nu... Nu-l atinge.
E vopsea.
Da.
Kirk Douglas. Van Gogh. Urechea.
Astea sunt ale tale. Poți dormi aici. Bine?
E târziu. Hai să te spăl pe dinți și să te pieptăn.
Mă pot spala și singură pe dinți, Benjamin.
Bine.
- La fel cu pieptănatul. - Perfect.
Haide.
Benny.
Hei, Benny.
Mulțumesc pentru canapea. Mike m-a pus să dorm sub chiuvetă.
Cu plăcere.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Bolnavă mintal.
- Serios? - Da.
Dar nu-ți face griji.
Las-o însă să-și urmeze rutina proprie. Rutina este totul pentru ea.
Și nu sta în camera ei când pictează.
- Nu poate să sufere asta. - Nu.
Dacă e prea prietenoasă sau distantă cu tine, n-o băga în seamă.
Așa trebuie procedat.
Dacă începe să vorbească singură, nu te îngrijora, dar să nu-i răspunzi.
Bine.
Uneori aude voci în mintea ei. Asta și în funcție de locul în care se află.
Și ai grijă ca nimic... Și vreau să spun absolut nimic.
...să nu i se întâmple.
Bine.
În regulă.
Avem un moment Boo Radley, nu-i așa?
- 'neața. - Bună. Asta e pentru azi?
Da.
Așadar... Ce ai făcut cu vărul lui?
Stația de autobuz? Fluviul? Ce? L-ai aruncat în fluviu?
- Nu, l-am luat acasă. - L-ai luat acasă?
- Da. - Acasă la tine?
- Da, în casa mea. - Ce, ești nebun?
Hei, crede-mă, e doar temporar.
Minunat. Poate o să-i spună el lui Joon despre cămin, ce zici?
Dacă voi recurge la chestia cu căminul
trebuie să găsesc cel mai bun mod de a-i spune.
Unde e Waldo? Nu a venit încă?
- Nu. - Ajunge. Voi avea o discuție cu el.
Nu, nu vei avea.
Ba da. Îl sun chiar acum. Care e numărul lui?
555-0944.
Prea tare! Prea tare!
Ce?
Hei.
Unde e Sam?
Nu am vrut să-l dau afară. Vreau să spun că nu l-am dat afară, a plecat singur.
Ce s-a întâmplat? S-a întâmplat ceva?
El a plecat.
Era... Era...
în aer și... și... și...
cu o chestie și... Era foarte tare...
Chiar era foarte tare.
Și am continuat să văd...
El nu a vrut să facă asta.
Să facă ce?
Ce a făcut?
A curățat casa.
Și l-ai dat afară pentru asta?
Poate ar trebui să-l invit să vină înapoi.
Da. Înainte că cineva să-i lipească un timbru pe frunte și să-l trimită în Guam.
Unele culturi...
sunt definite prin relația pe care o au cu brânza.
Adevărat?
Chiar știe să gătească, nu-i așa?
Da.
Deși pentru sandvișuri cu brânză aș fi folosit fierul reglat pentru lână.
Asta i-am spus și eu.
Adevărat?
- Și el ce a folosit? - Sintetice.
La mătase ar fi ieșit prea umed.
- La bumbac s-ar fi... - S-ar fi ars.
Exact.
Din fericire m-a întrebat dacă să folosească aburi. Am fost împotrivă.
Mi-ar place să fie el noua menajeră.
Noapte bună.
Ai nevoie de ajutor?
"Dragă mamă, am plecat de la Mike cu dragoste și recunoștiință
și acum locuiesc cu Benny și Joon Pearl, doi noi prieteni foarte buni."
Benny deși predispus către monologiști irlandezi de atmosferă supra-tensionată,
mi-a dat o slujbă de mecanic în casă
și pare mulțumit de mine până acum."
Cu dragoste, Sam."
Nu știam că pot vorbi în felul ăsta.
Tapioca?
Da.
- Bine. - Mulțumesc, Ruthie.
- Cu plăcere, Sam. - Să-mi spui dacă mai vrei ceva, bine?
Nu-ți plac stafidele?
- Nu prea. - De ce?
Au fost odată...
grase și suculențe.
Iar acum sunt sbârcite. Li s-a furat viața.
Au gust bun, dar nu sunt decât niște struguri umiliți.
Nu pot spune că sunt un suporter al Consiliului stafidelor.
- Ai văzut stafidele alea la TV? - Alea care cântă și dansează?
- Mă sperie. - Da. Și pe mine.
E o idee bolnavă. Le fac să cânte și să danseze că lumea să le mănânce.
E o rușine ce se întâmplă cu stafidele.
- Canibali. - Da.
Îți plac fructele de avocado?
Sunt fructe, știi?
Ruthie?
Ai fructe de avocado?
Joon?
Ești foarte drăguță în timpul liber, Ruthie.
Mulțumesc. Poate ar trebui să renunț la slujbă.
Unde naiba ați fost amândoi?
Nu fii îngrijorat. Au fost cu mine. Am făcut câteva comisioane.
- Bună. Ce mai faci? - Bună.
Comisioane? Ai făcut un comision?
Da. Am făcut un comision.
Pe amândoi îi cheamă Steven. Unul cu v și celălalt cu ph.
- Uitați, uitați! Filmul lui Ruthie. - Da. Și rămâne și la cină.
Vino înăuntru. Vino înăuntru.
- Deci de ce ai plecat? - Din Los Angeles?
Nu eram chiar atât de bună ca actriță.
Nu e și versiunea lui Sam.
- E înnebunit după tine. - Ei, e mai mult drăguț decât obiectiv.
De când îl cunoști?
Pe Sam? De... 72 de ore.
- Fii serios. - Sunt serios.
- Adevărat? - Eu sunt serios întotdeauna.
Sunt prea serios.
Ai simțit vreodată în viață că nimic nu mai are sens?
Brad? Brad?
Încetează cu gluma. Nu mai are haz.
Putem să-l închidem? Pur și simplu să-l închidem?
Nu!
Tu!
Cindy!
De ce ai făcut asta? Ești bolnavă.
Ai nevoie de ajutor.
Lasă-mă să... Nu!
A fost al meu. A fost al meu!
Și dacă nu-l pot avea, nu-l va avea nimeni.
Nici chiar tu. Nu trebuia să cumperi rochia aceea asemănătoare.
Dar ești sora mea, Cindy.
Îmi pare rău de ce a fost. Nu am vrut să ne îndrăgostim. S-a întâmplat.
Hai să uităm. Vor mai fi și alți băieți, alte partide de înot la miezul nopții,
alte rochii de bal.
Nu! Nu, Cindy!
Mai încearcă o dată.
Există două motive ca o mașină să nu pornească:
nu există combustibil, sau nu există scânteie să-l aprindă.
La tine există scânteia.
Cred că mai bine mă lași să te conduc acasă.
- Îmi pare rău. - Mulțumesc.
Aici e.
- A doua slujbă, nu? - Da.
Trebuie să o scot la capăt cumva.
Exact așa îmi închipuiam că arată casa ta.
- Ei bine... - Vrei să intri?
Sau vrei...
Nu.
Voi intra. Pentru un minut.
Ce-i asta?
- Frumos loc. - Joon ți-a dat niște pești frumoși.
Da. Peștii aceia.
Da. Am fost șocat. Am fost...
- Frumoși pești. Vreau să spun... Da. - Nu am avut pești niciodată.
Nici chiar în copilărie?
Nu. Cred că am avut o copilărie fără privilegii.
- Complet ne american după părerea mea. - Da.
- Îți pot da unul de-al meu dacă vrei. - Nu, n-aș putea. Sunt un dar.
Dar îi poți împărți. Ca o custodie comună. Îi poți lua în weekend.
Ce e asta?
Ia loc fiule. Mă stresezi.
- Vrei o bere? - Da.
Știi ceva? Mai bine nu.
Trebuie să plec. Trebuie să plec, bine?
Da.
- Bine. - Rămâne berea pentru altădată.
Să-ți deschid ușa.
- Vrei să luăm cina împreună? - Ai fost însurat vreodată?
- Nu. - Da.
Da?
Minunat.
- La revedere. - La revedere.
La revedere.
- Ne vedem săptămâna viitoare. - Exact. Mulțumesc.
Benny, vrei să intri puțin?
Sigur.
- Cine e noua menajeră? - Noua...
Acest...
prieten tocmai a venit să stea la noi o perioadă, dar...
Joon mi-a spus că e un bărbat.
O știi pe Joon, cum înflorește ea cuvintele.
Deci minte? Adică e bărbat sau nu e?
Mă rog, teoretic, da.
De fapt e doar un tip, un prieten.
Când se va duce la cămin?
Presupun că nu ai discutat cu ea despre asta.
Nu, nu încă.
Data înscrierii e la mai puțin de o săptămână.
Dar problema este că se simte bine. Pare cu adevărat mulțumită.
Hai să o lăsăm așa deocamdată.
Să-mi spui când te hotărăști să-i spui despre asta.
O să te anunț.
Bine. La revedere.
CAUTĂM AJUTOR
- Bună ziua. - Vreau să ajut.
Minunat. Bine.
Dacă ești drăguț, completează cererea asta. Vin imediat la tine.
Nu atât de tare.
Chiar mai ai amprente.
Știu. E uimitor.
Ce naiba face?
Piure de cartofi.
Așadar tu și Ruthie vă gândiți să fiți împreună?
Așa este?
O scot doar la o cină în oraș.
- Bună gluma. - Ți-a plăcut?
- Cât timp mai ai? - E 11.
- Precis? - Da, exact.
Nu cred să mai fi întrebat pe cineva cât e ceasul și să știe exact.
- E ciudat, nu-i așa? - E exact.
Vrei să intri puțin?
Eu...
Ți-am păstrat berea aia. Te așteaptă.
Știi ceva?
Probabil ar trebui să plec.
- Bine. - Ascultă-mă.
Pot să-ți spun ceva?
Ce?
Vezi tu,
viața mea este cu adevărat... complicată și...
Scutește-mă Benny, nu ți-am oferit decât o bere, bine?
Nu.
Ce-ar fi să o luăm pe Ruthie și să mergem la o înghețată?
- Chiar, hai să o luăm. - Nu.
- De ce? - Pentru că nu vrea să vorbească cu mine.
Haideți. Trebuie să plecăm.
Încetează.
Este incredibil.
E uimitor.
Ai făcut vreo școală pentru asta?
Nu, am fost dat afară din școală pentru asta.
- Adevărat? - Da.
Ascultați. Ce ar fi să mergeți voi înainte?
Eu o să mai stau puțin aici.
- Serios? - Da. Luați-o înainte.
Ne vedem mai târziu, acasă.
- Bine? - Bine.
- Ce ai făcut a fost extraordinar. - Nu, nu, nu.
- Mulțumesc. - Eu mulțumesc.
La revedere.
Joon?
Da?
Te iubesc.
Și eu.
- Nu-i spune lui Benny. - Bine.
Ai observat cum i-ai avut pe toți în palmă?
Ai darul ăsta și nu ar trebui să-l ignori.
- Ar trebui să faci ceva cu el. - Ca de exemplu?
Nu știu. Ce știu e că te priveam și îmi spuneam: "Tipul ăsta e deosebit."
Nu ești un oarecare ca noi ceilalți care facem
ceea ce facem pentru că nu avem de ales.
Tu ești binecuvântat.
- Benny? - Ce este?
- Cât este de bolnavă? - Destul de tare.
- Ascultă-mă. Am stat și m-am gândit. - Pentru că mie mi se pare,
exceptând puțin boala mintală, că e destul de normală.
Îți dai seama că ai putea fi un nou Buster Keaton?
Ascultă-mă pe mine, Randy. Trebuie să-l vezi pe tipul ăsta.
- Spune-i, Eric. - E nostim.
- E uimitor. Vrei să-l vezi? - Da, o să-l văd. Nu se știe niciodată.
Mulți din ăștia lucrează în provincie, dar pe cei mai buni îi pot promova afară.
Îi promovezi afară?
Peste tot. Detroit, Boston, uneori Los Angeles.
Serios? Îl poți vedea diseară?
Cu plăcere.
- Bună. - E gata mașina mea?
Ce mai faci?
Vino înăuntru. Vino înăuntru.
Ascultă, îmi cer scuze pentru noaptea aceea. Totul a ieșit pe dos.
- Nu, nu, e în regulă. - Nu, eu chiar...
- Ce face mașina mea? - Merge minunat.
Pompa de benzină era defectă. I-am pus una nouă. E perfectă.
Cât îți datorez?
Uite cum facem. Dă-mi 30 de dolari pentru piesă. Nu îți iau bani pentru manoperă.
Bine?
Ascultă, dacă nu ai nimic de făcut mai târziu, am pregătit ceva pentru Sam.
- Ce anume? - Un fel de audiție.
Poate are o șansă să câștige bani din nebuniile alea pe care le scornește.
Cine știe? Poate va putea călători, să dea reprezentații. Nu știu.
Așa că dacă ești liberă mai târziu și vrei...
Nu știu, Benny. Am de făcut livrări, de închiriat apartamente...
Viața mea e cam complicată acum, înțelegi?
Mulțumesc. La revedere.
Vom renunța la programul zilnic după cină.
Știi cu ce ai putea începe? Îți amintești scena cu chiflele de la restaurant?
Cine a murit și te-a numit pe tine Ed McMahon?
Care e problema ta? Are ocazia să facă ceva, să devină cineva.
- E deja cineva. - Știu, dar vrea să fie mai mult de atât.
Nu ai de unde să știi ce își dorește el.
Dar știu că nu își dorește să fie menajeră toată viața.
Dacă te îngrijorează găsirea unei noi Smail, fii sigură că vom găsi o nouă Smail.
El nu e Smail a mea.
Mă rog, menajera.
Trebuie să-i spunem.
Ce?
Ce să-mi spuneți?
Benny...
Joon... Și...
cu mine...
suntem... Știi tu.
Prostii.
Tu...
- Nu! - Ieși dracului afară.
Nu-l poți da afară. Îl vreau.
Tu stai jos. Așează-te.
- Îl iubesc! - Da?
Ei bine, tu ești nebună!
Nu sunt nebună.
Vezi unde am ajuns? Vezi?
Te urăsc!
Vrei să-ți aduc ceva?
Tapioca.
Bine.
Cu ceva deasupra?
Stafide.
Bine.
Bună.
- Bună. Ce mai faci? - Umbli pe afară așa târziu?
Da.
Ascultă.
Ai cumva tapioca?
Isuse, am auzit tot felul de replici la viață mea...
Nu, nu, nu e pentru mine. E pentru...
E pentru Joon.
- Intra. - Da?
Joon.
Bine?
- Da. - Bine. Bine. Bine.
Nu sunt. Nu, nu sunt.
Bine? În ordine?
Ține-mă strâns. Bine. E în regulă.
E în regulă.
Nu sunt! Nu sunt! Nu sunt!
Taci!
Nu, nu, nu, nu.
- Joon, te rog, haide. - Nu, nu e totul doar în capul meu.
Domnule? Domnule!
Oprește autobuzul, te rog!
Te rog oprește autobuzul!
Nu!
Joon.
- E în ordine. Vrei să ieșim? - Da, bine. Da, bine.
- Ce mai faci, dragă? - Crezi că nu știu cine sunteți?
Știu exact cine sunteți!
Așa că plecați. Plecați.
Plecați!
Nu mă atingeți! Nu mă atingeți!
Joon? Joon!
Ascultă, vreau să o văd pe sora mea. Spune-mi te rog, care e camera ei?
- Vă rog, reveniți dimineață. - Lasă-mă să îi vorbesc, la naiba, doctore!
Îmi pare rău. Nu vrea vizitatori.
Nici pe tine, nici pe altcineva.
Nu vrea să mă vadă pe mine?
Nu. Și nu vrea să plece.
Benny, ce ar fi să te duci acasă? Dormi puțin.
Îți promit că ținem legătura.
Sper că ești fericit.
Sper că ești mulțumit cu ce i-ai făcut.
Să stai naibii departe de sora mea.
Nu.
Vrei să știi de ce râd toți de tine, Sam?
Pentru că ești un idiot.
Ești un cretin de primă clasă.
- Ești speriat, Benny. - Cum sunt?
Ești speriat.
Pot vedea asta. Și știu de ce.
Te priveam cu admirație.
Dar...
acum nu te mai pot privi de loc.
- Cred că trebuie să fie Fred Astaire. - Da?
- E o alegere bună. - Cine era actriță din Vacanță la...
- Audrey Hepburn. - Da. Sam, mulțumesc mult.
O zi bună.
- Pot să te ajut? - Da, așa sper.
- Bună, Benny. - Thomas.
Cum se simte? Spune-mi adevărul.
- Nu prea bine, Benny. - Trebuie să-mi spui în ce camera este.
335. Dar să nici să nu te gândești, Benny. E o zonă închisă. Fără vizitatori.
- Nu, trebuie să o găsim pe Joon. Te rog. - Thomas, bagă-ne acolo să o vedem.
- E imposibil, Benny. - Cum adică, imposibil?
Ascultă-mă, am nevoie de numai două minute să fiu cu ea.
Benny, voi fi dat afară!
Thomas,
Te implor ca prieten.
Mi-ar plăcea să te ajut dar Garvey va veni să o viziteze în curând.
Am mâinile legate. Am mâinile legate!
La ce cameră a spus?
335.
La naiba.
Ce faci?
Mămico?
- Ce cauți aici? - Nu cred că ai ce caută aici.
- Deschide ușa. - Cum a trecut de pază?
Hei, ai grijă la ușă.
Joon.
Ascultă, știu că vrei să fii lăsată singură,
dar tu nu ai ce caută aici.
Acum,
cum ți-ar plăcea să încerci să trăiești în propriul tău apartament?
- Un apartament? - Da.
E un apartament liber în clădirea lui Ruthie.
M-ai lasă să trăiesc într-un apartament?
Depinde de tine.
M-am săturat să iau decizii pentru tine.
Ascultă, eu...
Îmi pare rău că am fost atât de ticălos.
Iar în legătură cu Sam, am greșit. Am greșit grav.
- L-am speriat. - Nu, nu l-ai speriat.
E aici.
- Nu este. - Este aici. M-a ajutat să intru!
- Este undeva în clădire. - Nu este.
Nu o să mă lași niciodată cu el.
Dumnezeule!
De ce mă urăști atât de mult?
Nu te urăsc.
Ai nevoie ca eu să fiu bolnavă.
Dă-mi te rog fișa lui Juniper Pearl.
Mulțumesc.
Hei, așteaptă! Wally! Așteaptă! Așteaptă!
Dă-i drumul! E al meu. Eu aveam grijă de el.
- Ești sigur? - Da. Am eu grijă de el.
- Sam, nu ai ce cauta aici. - Unde e camera lui Joon?
- Trebuie să o văd. - Haide, haide.
Poți să-mi spui un motiv pentru care să nu cer să fii arestat?
- Aia este. - Da.
O vezi? Sam, unde te duci?
Benny, asta este exact ceea ce căutam să evităm.
Joon ar trebui să fie îngrijită într-un mediu supravegheat.
Nu este evident că voi doi trebuie să păstrați o oarecare distanță?
De ce nu o întrebăm pe Joon ce vrea?
Sam, ce faci?
Hei, Sam, haide! Dă-te jos imediat!
Nu știu exact ce doresc.
Dar știu... Că m-am saturat ca toată lumea să-mi spună ce să fac.
Sam, vino jos!
Nu te atinge de aia!
Sam, dă-i drumul. Te implor!
Joon, vrem ce e mai bine pentru tine.
Știu asta.
Eu...
Sam, coboară acum!
O să dai de bucluc!
Cred că vreau să încerc să trăiesc în propriul meu apartament.
Nu știu ce să zic.
Sam, nu te mai legăna!
Dar sunt dispusă să te las să încerci.
Voi pregăti actele pentru externarea ei.
Mulțumesc, doctoră Garvey.
Vino jos! Sam!
Ești teafăr?
Știu.
Și eu.
Mă duc să mă ocup de externare, bine?
Bine.
Nu am mai încercat asta o dată?
Da, dar viața mea e mult mai puțin complicată acum.
- Joon este înăuntru? - Da.
Traducerea și adaptarea: alzar56
Revizuire: muLineZu